"En verden uden sejlgarn er kaos." - Rudolf Smuntz
- Løft højere. Du løfter ikke. - Vel gør jeg så.
- Nej, du gør ikke. - Mig skal du ikke tænke på.
- Er dit jakkesæt ikke koksgråt? - Næ.
Det ligner koksgrå. En grå polyesterblanding.
Kunne du ikke tage et sort jakkesæt på til din fars begravelse?
- Det er sort. - Gråt.
- Sort! - Så siger vi det.
- Den mest grå sorte, jeg har set. - Farven kan da være ligegyldig!
Undskyld, far!
- Få ham op! - Han er halvvejs ude i havnen nu.
MUS I EGET HUS
SMUNTZ SEJLGARN
"Jeg efterlader jer ikke kun en forbilledlig fabrik
men noget betydeligt mere værdifuldt."
"Selveste sejlgarnets fremtid."
"Det er således mit sidste ønske,
at mine to sønner fører fabrikken videre."
Fint! Vi sætter den til salg.
Ernie, det er meningen, vi skal drive den i fællesskab.
Uanset hvad, er denne oldsag ikke en klejne værd, vel?
- Penge er ikke alt, Ernie. - Det siger de ubemidlede altid.
Mine herrer.
"Jeg efterlader jer også mine ejendele, der omfatter
mit keramiske æg..."
"En halv æske cubanske cigarer." Åh ja.
"Min skesamling."
Du godeste! Sikken skat. Sikken arv.
Skeer! Så mange skeer, og så kort tid.
Og ethvert hus med respekt for sig selv bør eje et keramisk æg.
Må jeg godt få ægget?
- Nej, det skal du have. - Okay, jeg tager det.
- Er der fast ejendom, så sig til. - Der er tilsyneladende også et hus.
- Et hus? - Ja. Nortondale 5120.
Jeres far erhvervede det som dækning for en gæld.
Han har aldrig boet der. Men det er interessant.
Den forrige ejer blev fundet låst inde i en kuffert på loftet.
Er det noget værd?
Han lånte $50.000 i det, så han kunne aflønne sine folk.
- Hvad er det så værd i dag? - $50.000.
Mægtigt. Et værdiløst hus og en nedslidt sejlgarnsfabrik.
Nå, dagen var da ikke helt spildt.
Tak for stængerne, farmand.
Du må ikke gå. Vi skal gennemgå alle hans papirer.
Jeg er nødt til at gå nu. Jeg har en aftale med borgmesteren.
Hr. borgmester, herhenne!
Vil Deres hjerteoperation få betydning for kampagnen?
Leslie, jeg skal kun spise.
Monsieur borgmester, madame, velkommen til Chez Ernie.
Det er en ære at have Dem i min beskedne bistro.
De har taget de små med, ser jeg. Små lømler.
Vores bedste bord. Hør, har De ikke tabt Dem?
Vist har De så. De er stilig.
- Forstår De? - Åh, monsieur Ernie.
Undskyld mig. Farvel, kære børn.
Der er da ikke så koldt på toppen.
Typisk, at den gamle dør, før jeg får succes.
Husk, det er bydende nødvendigt, at man kæler for detaljerne.
Udformningen er altafgørende.
Næ nej! Det serverer jeg selv.
And à la orange avec du rap-sauce.
Og til borgmesteren, husets specialitet.
Hummer à la Ernst où la bibliothèque.
Bon appétit.
Hvordan føles det at betjene borgmesteren på hans genvalgsaften?
Leslie... Må jeg sige Leslie?
Det knaser... Jeg elsker mandler.
Køkkenet er en lunefuld elskerinde.
Adr, se!
En kakerlak.
- Det er kun en halv kakerlak. - Far, du spiste hovedet!
Skat, er alt i orden?
Ikke igen!
Tilbage.
Smuntz Sejlgarn er et fortidslevn.
Man laver ikke længere sejlgarn ved at tvinde to snore.
Nu bruger man kun én af nylon.
- Men det er jo en line. - Netop.
Tvinding er yt, enkeltline er in.
Zeppco vil gerne købe fabrikken, men din far ville ikke sælge.
- Vi håber, du er klogere. - Zeppco vil købe den her og nu.
Og føre den ind i det 21. århundrede.
Vi beholder selvfølgelig dig som konsulent til en skyhøj gage.
Nå...
Hvad siger du så?
Mine sønner.
- Ernie. - Øjeblik.
Der er en ting, jeg vil give jer.
Mit dyrebareste eje.
Et stykke sejlgarn.
Ikke et hvilket som helst stykke sejlgarn, men sejlgarnet.
Jeg fandt det min første dag i Amerika.
- Hvad er der med det? - Jeg har haft det i lommen i 60 år.
I skal have det. Må det bringe jer tættere sammen.
I har ikke set så meget til hinanden.
- Hvad er det, du gør? - Deler det lige over.
I skal deles om det for altid.
Okay, far. Du har det i 50 år, og så får jeg det.
- Skru op for morfindroppet. - Det hørte jeg godt!
Lov mig, at I aldrig sælger
Smuntz Sejlgarn
til en af de store koncerner. Driv den i fællesskab.
Brødre, familie... Lov mig det.
Det lover jeg, far.
- Det lover jeg. - Hvad siger du så?
Jeg siger nej.
En verden uden sejlgarn er kaos.
Endelig var Smuntz-navnet noget værd!
Du elskede da sejlgarn.
Ja, da jeg elskede sønnen af en velhavende sejlgarns-magnat.
Ikke nu, hvor jeg er gift med den ene ejer af en værdiløs dødsfælde!
Jeg troede, du ville være lykkelig. Jeg holdt på mit.
- Jeg har nye ideer, store planer. - Kan du da ikke se det, Lars?
Du har aldrig haft andet end planer. Men mit liv passerer forbi.
Jeg har brug for mere.
Der er ingen luft i middelklassen.
- April, du må ikke gå! - Jeg går ingen steder.
Med ét blev glæden brudt, og manges liv ændredes for altid.
Borgmester McKrinkle døde i eftermiddags kl. 16.30.
Dødsårsagen var hjertestop
grundet borgmesterens kulinariske katastrofe.
Den før så berømte restaurant, Chez Ernie, er nu blevet lukket.
Undskyld, men jeg bestilte ikke en ostesandwich med kapers.
Undskyld.
Skurken i denne tragedie er Ernie Smuntz...
Ernie, du er i tv igen.
- Det er presseforfølgelse. - Ingen kapers.
Så er det kun grillet ost. De kan lige så godt æde af et trug.
Hvem af jer mad-ignoranter sendte min sandwich retur?
- Hej, Ernie. - Lars?
Når jeg står i køkkenet, laver jeg mad. Jeg kan ikke holde øje med alt.
Det er tarveligt at give dig skylden. Du gjorde ikke noget galt.
Nej, men samfundet har brug for en, det kan forfølge.
En syndebuk. Det samme skete for Galileo.
Er det rigtigt? Utroligt. Med kakerlak og det hele?
Nej. Jeg mener bare, at jeg lagde alt i den restaurant.
Den var mit levebrød og mit hjem. Og efter én fatal bid var det sket.
Bare vi kunne sælge fabrikken.
Du måtte godt bo hos mig, men April smed mig ud.
- Det er jeg ked af at høre. - Bare rolig. Det er midlertidigt.
Sådan har April altid været. Hun bliver god igen.
Har du set? Han sover på gaden. Hvor ynkeligt.
Hvis jeg havde et hus, sov jeg i det!
Kan du huske, hvor nært knyttede vi var som børn?
Nej.
Glædelig jul.
Jeg har også været på toppen. Men der er kun én vej derfra, ned!
Ernie, det var en 25-cent!
Du tænker i så små baner. Se det i lidt større perspektiv.
Du har intet hjem, ingen kone, ingen penge og ingen talenter.
Hvordan kan du lukke øjnene for det?
Det er jul.
I stedet for at jamre os bør vi sætte pris på det, vi har.
VELKOMMEN H JEM
Sikket hul.
Tænk, at far aldrig fortalte os om det her hus. Det er enormt.
Det ligner ham at have sådan et hus. Det er ligesom ham.
Koldt og skræmmende.
Mærkede du det?
Jeg fik kuldegysninger. Du må ikke tale sådan om far.
Hvad siger du så til det her?
Tak skal du fandeme have, din gamle sejlgarns-tosse!
Han mente det ikke, far.
Kun én seng. Vi slår plat og krone.
Krone.
Ernie?
- Sover du? - Det gjorde jeg.
- Hvordan kan du sove i den larm? - Jeg kan da ikke høre noget.
Det der. Hør.
Det er ovenpå.
Mølkugler.
Hold op! Se...
Det er bare et stykke legetøj.
Klap i!
Det kommer deroppefra.
En, to, tre!
- Det er bare en mus. - Hvad?
Det er bare en mus. Glem det.
Der er nogle plakater heroppe.
Stå stille!
Det er tegninger.
Har du set datoen? 1876.
Et hus fra den tid er måske penge værd.
Det må være arkitekten.
"Charles Lyle LaRue."
Charles Lyle LaRue.
HISTORISK SELSKAB
Charles Lyle LaRue.
Charles Lyle LaRue!
Jeg befinder mig faktisk i den manglende LaRue!
- Dristigt, men subtilt. - Klassisk, men utraditionelt.
Den manglende LaRue.
Rygtet om værket kort før hans indlæggelse er ikke længere et rygte.
Indlæggelse?
Jeg er glad for, han blev færdig, før han røg på tosseanstalten.
Hvor meget tror De, et pragtfuldt bygningsværk som dette er værd?
- Restaureret, naturligvis. - Hans Parma-benhus gik for seks.
Men det havde ikke denne udsøgte udformning.
Jeg kan aldrig få nok af god udformning.
Hørte du det? 600.000 dollars.
Alexander Falko!
Mine herrer, tillykke.
Tillykke med jeres fund. Jeg er stor beundrer af LaRue.
- Et glas regnvand. - Mr Falko er førende LaRue-samler.
Ligesom at samle på frimærker, bare større, ikke?
Jeg går lige til sagen. LaRue. Jeg har hans bøger og breve.
- Kan I se de her sko? - LaRues?
Nej, men han havde elsket dem. Vegetar-snack.
Jeg ejer 42 LaRue-huse og vil gerne eje 43.
Sig mig, hvordan det skal gå til. Hjælp mig. Hvordan?
Jeg er glad for, De spørger. Hans Parma-benhus gik for seks,
men det havde ikke denne udformning.
- Det her er det dobbelte værd. - Han er LaRue-kender.
- Der ramte De hovedet på sømmet. - Jeg vil give jer et tilbud.
Det kan jeg ikke tillade. Men De er velkommen til auktionen.
Auktionen?
Det ville være forkert at frarøve andre chancen for at byde på huset.
Må jeg lige tale med min bror et øjeblik?
Hvad er det? Nej!
- Hvad er det, du gør? - Jeg er svaret på dine bønner.
De er plukkemodne. Bring dem under samme tag, så scorer vi $800.000.
Novra! Smart.
De skal nok få det.
Hvornår kan auktionen tidligst finde sted?
De fornødne forberedelser kan være på plads om en uges tid.
- Så siger vi en uge. - I er kvikkere, end I ser ud til.
Men hør på mig.
Jeg har aldrig betalt mere end $10 millioner for et hus.
- Vi ses. - Tak, fordi I kiggede forbi.
Ti millioner stofservietter.
Fem millioner baller med den fineste bomuld.
40.000 varmelamper med roterende bakker.
2.000 tvinde-trædere, der funkler i lyset.
Min egen kæde af femstjernede gourmet-restauranter.
April kan få lige, hvad hun ønsker sig.
Jeg bygger en pool og fylder den med piña colada og kvinder.
- Bare far havde set det her hus. - Det gjorde han, men solgte ikke.
Vi er nået et vendepunkt. Det er vores livs chance.
Vi skal bare gribe den, udnytte den og score gevinsten.
Endelig fandt vi dens hjem. Jeg har en gave med til dig, makker.
Det er kun en lille mus. Behøver vi slå den ihjel?
Ja. Selv det mindste kryb kan ruinere dig.
Det ved jeg alt om.
- Har du sovet godt? - Som en sten.
- Hørte du for resten...? - Nå ja. Lad os se efter.
- Hvor blev den af? - Måske udløste den sig selv.
Utroligt.
Den udløste fælden, åd olivenen
og lod stenen ligge for at drille os.
Du tillægger den for stor intelligens.
Mus driller ikke. De har ingen sans for humor.
Den sidder ikke i sit hul og fniser: "Jeg lod stenen ligge."
Fælden udløste sig selv, olivenen fløj af, og musen åd den.
Men nu hvor den ved, vi er her, holder den sig nok væk.
Vi ser ikke mere til den... MUUUS!
Hvad laver du, din klaptorsk?!
Giv mig den! Den må ikke slippe væk.
Vil du slå mig ihjel?!
Musen!
- Lad mig se. - Kan du se den?
Hent min goudaost.
Forsigtig.
- Pas på, du ikke udløser den. - Du gør det forkert.
Lad mig nu koncentrere mig.
Slap af. Det er ost.
Bon appétit.
Så er den sag ude af verden.
Hvad laver du?!
Hjælp mig lige.
- Passer badekarret til huset? - Det er en jacuzzi.
Og det er ikke kun et hus, men en LaRue.
Selvfølgelig passer det. Luksus er tidløst.
- Hvor meget, Ernie? - Det var et røverkøb. $1200.
Har du brugt vores sidste penge på et badekar?!
En jacuzzi! Man må bruge penge for at tjene penge.
Jeg fik pap-pigen med i købet.
Er det ikke i overkanten?
Undervurdér aldrig fjenden.
Lad os antage, den har fundet ud af at tømme fælden uden at blive fanget.
Hvis den udløser bare én af dem, vil en kædereaktion
udløse alle de andre. Og så sidder den i saksen.
Ikke værst.
Jeg bruger begge hjernehalvdele. Lad os krybe til køjs.
- Har du fundet en løsning? - Klap i! Jeg tænker.
Ernie.
Vær musestille. Den er færdig.
- Hvad laver den? - Aner det ikke.
Ikke værst.
Den går efter kirsebærrene.
- Du sagde, de spiser ost. - Om morgenen spiser de frugt.
Der er den!
Tænd!
Spillet er ude!
Det virker!
KLOAKLEDNING
- Jeg kunne mærke noget. - Sug videre.
Kors, hvor den mus stinker.
Det gør døde dyr altid.
Den er færdig!
Hvad er det?
Vi overtager huset. De har ikke betalt termin.
Det kan ikke passe. Huset er betalt.
Ja, men De tog lån i det. Betal $1200, ellers beslaglægger vi det.
- $1200! - Hvor lang tid har vi?
En uge fra...
... for fem dage siden.
Det er kun to dage! Vi har ikke tid til disse petitesser.
- Vi er i gang med at renovere huset. - Det begynder lovende, ser jeg.
Bed din chef om et forskud. Du kan betale ham efter auktionen.
Undlad at udbetale løn til dine ansatte et par uger.
Hvis du ikke havde købt jacuzzien, kunne vi have betalt nu.
Det nytter ikke at flæbe nu.
Nej! Nej! Pjevs, nej!
Jeg vil have min kat!
DYREINTERNAT
- Den er nuttet. - Den mangler dræberinstinktet.
Godmorgen. Jeg hedder Maury. Hvad kan jeg gøre for jer?
Hej, Maury. Vi skal bruge en kat.
Find den, I vil have, så skal jeg nok kastrere den.
Det er kun killinger. Vi skal bruge en ældre kat. En med erfaring.
De fleste vil jo have killinger. Erfaring med hvad?
- Musejagt. - Det kan alle katte.
Vi har kolonorme rotter på størrelse med sumobrydere,
så vi skal bruge en blodtørstig kat, gerne en med mentale problemer.
- En barsk missekat. - En afskyelig kat. Har De sådan en?
Det er sjovt, I spørger. Jeg havde nærmest opgivet at få ham afsat.
- Vi skulle til at gasse ham igen. - Igen?
Han har tilbragt det meste af sit liv i den kasse, tror jeg.
- "Catzilla"? - Det kalder rengøringsfolkene ham.
Men I kan kalde ham hvad som helst. Jeg synes, han ligner en Pjevs.
Stakkels lille Catzilla.
Du vil have et hjem, ikke? Du vil ud herfra.
- Men så skal du dræbe, dræbe! - Du er en dum kat, ikke?
Jo, du er. Og du er grim. Tudegrim.
- Din lille laban. - Vi tager den.
- Den har fået færten af den. - På den!
Rolig nu.
Jeg har næsten helt ondt af den lille fyr.
Næsten!
Vi må glemme musen og tænke på, hvordan vi får fat i de $1200.
Bare rolig. Arbejderne hjælper os.
Sandheden er den,
at vi faktisk ikke har... nogen penge.
Vi bliver måske nødt til at tilbageholde den næste løn eller to,
så min bror og jeg kan betale terminen på huset. Det er en LaRue!
"$100.000 betalt forud."
- Ernie. - Hvad er der?
Arbejderne reagerede ikke så positivt som ventet.
Ikke det?
- Hvad gør du? - Du kan godt komme igennem, ikke?
Det tror jeg nok.
- Det var vores sidste udvej! - Vi må finde pengene andetsteds.
OVERTAGELSES-KONTRAKT
Det er en skam, ingen vil købe fabrikken.
Ja, det er så.
Men hvem ville være så dum at købe den?
De må være Caesar.
Mr Caesar, det var godt, De kunne komme så hurtigt.
- I har mus. - Han er god.
Nortondale 5120.
Den 4. januar, kl. 0800. Husk at købe tandpasta og film.
Vi har småtravlt. Med hensyn til musen...
Ja, I har asbest!
Det sidder nok i loftet!
Det tager nok kun et par dage at fjerne det.
Okay.
- Vi går ovenpå. - Ja, vi går alle ovenpå.
Hvad laver I? Den lytter ikke mere.
Okay. Det er Dem, der er eksperten.
Jeg håber, De fanger den. Vi har prøvet en hel uge nu.
Jeres problem er, at almindelige mennesker
ikke er psykologisk rustede til at fange mus.
Man skal kunne sætte sig ind i deres tankegang.
Man skal vide, hvad de har brug for.
Man skal kunne tænke som en mus.
Hvis man kan tænke som en mus,
kan man forudsige deres træk. Og så... bum!
- Sayonara, mus! - Det er lækkert kram, du har.
Den må du aldrig røre!
- Hvad er det? - Den helt store.
- En loppebombe? - Den virker også på mus.
Det håber jeg. For vi tåler ikke flere afbrydelser.
Sådan ser I selvfølgelig på det.
Men i musens øjne er det jer, der forstyrrer den.
Hvis vi rubber neglene, kan vi sikkert følge med.
- Sådan skal det lyde. Pøj-pøj. - Skal du ikke hjælpe mig?
Jeg har et ærinde. Lav for $1200. Det kan ikke tage så lang tid.
Stryg en tændstik. De er bange for ild!
SIKRINGSSKAB
Et uhygiejnisk dyr.
Afføring i spisestuen.
Kl. 0915. Bevis lokaliseret.
Mus communis.
Han.
10-12 cm lang.
Hvad...
Hvad er nu det? En smule kalkmangel.
Interessant.
Ernest Smuntz fra Smuntz Sejlgarn. Er det repræsentanten fra Zeppco?
Vinny? Hej. Jeg er glad for, jeg kan sige Vinny til dig.
Min bror og jeg har overvejet dit tilbud.
Jeg vil gerne drøfte salget af fabrikken.
Nej, ikke på kontoret. Hvad med Ellman Square under uret kl. 12?
- De må være mrs Lars Smuntz. - Ikke ret meget længere.
Er Lars hjemme? Jeg vil gerne drøfte auktionen med ham.
Auktionen?
Pas på, Lars. Du kan blive forkølet.
April!
Du trænger vist til at få varmen.
Kl. 1300.
Jeg har aktiveret Pib-søger 2000. Snart ser jeg byttet.
Plasma-skærmen sætter ud. Øjeblik...
Bras.
Intet virker.
Nedtur!
Tag en EKG og røntgenbilleder af bryst og bækken.
- $1200! - Lig stille. De blev ramt af en bus.
- Jeg har det fint. Hvad er klokken? - Måske har De hjernerystelse.
Jeg må ud herfra. Måske kan jeg stadig nå det.
Vi fangede Deres hat.
- Familie? - Ja, vi er søstre.
I skal udfylde nogle blanketter. Er han organdonor?
- Jeg kender dem slet ikke! - Hilde. Og det er Ingrid.
- Hårmodeller fra Belgien. - Hvor eksotisk.
Jeg må finde en telefon, før jeg går glip af mit livs handel.
- Jeres bror taler i vildelse. - Jeg har ingen søstre!
- Alt i orden? Jeg skyndte mig. - Hvorfor har du lyserød frakke på?
Fordi April lige har givet os de $1200.
Gav hun dig bare pengene? Mon hun har hørt om auktionen?
Nej, jeg sagde ikke noget, førend efter hun havde taget mig til nåde.
Hun dukkede bare op, smed frakken og tryglede mig om at tage hende.
Vi elskede på en måde, jeg kun har oplevet i naturfilm.
Utroligt. Nu kan jeg åbne en ny restaurant.
Du er sammen med April igen og kan beholde den værdiløse fabrik.
Det er pudsigt, du kalder den værdiløs.
For der er en ting, jeg nok burde have fortalt dig.
Jeg har også noget, jeg må tilstå.
Er det ikke Caesars vogn?
- Du godeste! - Hvad er der sket?
- Han er såret. - Dræbte du musen?
Hvad er det? Hest!
Djævelsk. Jeg spiser den ikke!
- Hvordan fandt I ham? - Et 112-opkald.
Ingen stemme, men vi hørte skrig i baggrunden.
Han var låst inde i en kuffert på loftet. Vi ringer, når vi ved mere.
Hvad er det?
Læg den ned.
Det kildrer.
Vi har vist ikke med en helt almindelig mus at gøre.
Mit køkken!
Caesar fik vist lyst til en sandwich.
Pickles, salatsennep og kapers.
Han ristede den side med osten...
... men ikke den anden side. Ellers tørrer salatsenneppen ud.
Hvordan vidste han det?
Halløj.
- Kan du se den? - Ja.
Jeg sidder fast. Få mig ud. Jeg kan ikke få vejret!
- Jeg henter en lommelygte. - Skynd dig!
- Jeg har den! - Det kan jeg godt se.
Hold ud, Ernie! Lommelygten virker ikke.
Nu har jeg fundet noget ild.
Mægtigt.
Lars, kan du lugte noget?
Det lugter som gas.
Gaaas!
ISEN ER USIKKER
Hvad vil du?
Dræbe det uhyrlige utyske en gang for alle... Tilbage!
- Jeg har en mission. - Det er sådan, ulykker sker.
- Læg nu geværet fra dig. - Jeg blæser knoppen af den.
Og spreder dens ondskabsfulde musehjerne ud over det hele.
- Du laver hul i væggen. - Det er det værd!
Tænk på auktionen, pengene.
De går ned i pris, hvis der er skudhuller i væggene.
- Pengene? - Ja, gysserne.
- Der er den. - Skyd!
Du ramte klaveret.
Hør nu her...
Du ødelægger huset. Det eneste, du ikke har ramt, er musen.
Hvad med at lade andre prøve lykken?
Du klarer det helt fint.
Du fik den.
Skyd den!
Vi ses i helvede, mus.
Skyd!
Kors, hvor jeg hader den mus.
- Når du hører bippet, så snak. - Det er Vinny fra Zeppco.
Vi ventede i over en time, men du dukkede ikke op.
Det finder vi os ikke i.
Især ikke efter at din bror afslog vores gavmilde tilbud.
Vi trækker hermed vores tilbud tilbage.
- Forrådt af min egen bror. - Forrådt?
Du skulle snakke. Du sagde intet om det tilbud.
- Halvdelen af fabrikken er min. - Og halvdelen er min.
Også den halvdel, du prøvede at sælge.
Og jeg havde gjort det, hvis det ikke havde været for den bus.
Du kan bare ikke lade være, vel?
- Du ødelægger alting. - Giver du mig skylden for det her?
- Du lavede hul i gulvet. - Jeg husker en, der råbte: "Skyd!"
- Du har aldrig villet høre på mig. - Ved du hvorfor?
Jeg har ingen respekt for dig.
Du har brugt hele dit liv på den tåbelige fabrik.
- Det er tragisk. - Tror du ikke, jeg ville andre ting?
- Tror du ikke, jeg havde ambitioner? - Du elskede jo sejlgarn.
Nej.
Dig og far sad altid og lod noget løbe gennem fingrene.
Og det var, som om jeg slet ikke fandtes.
Jeg lavede lammekam til hans 70-års-dag.
Du kan godt huske det.
Jeg sled som besat, for at alting skulle være perfekt.
Sagde han måske: "Tak, det var udsøgt"?
Nej, han bed kun mærke i sejlgarnet, jeg havde bundet den sammen med.
Han var skør. Men jeg ville stadig have hans accept.
Jeg rejste ikke, Lars. Jeg blev smidt ud.
Nu gør du det igen. Giver alle andre skylden. Du tror, du er så god.
Men du...
... kan ikke lave mad!
- Jeg hader dig! - Og jeg hader dig!
Ikke så meget, som jeg hader dig. Dobbelt så meget!
Jeg skal lære dig!
Jeg pander dig en. Kom bare an.
Du dræbte den.
Jeg anede ikke, den var der.
Vi kunne have sparet os for en masse besvær, hvis vi havde smidt frugt.
- Den trækker stadig vejret. - Dræb den! Find en stump genstand.
Der!
På den... Hvad venter du på?
- Jeg kan ikke slå den med en skovl. - Hvorfor?
- Se på den. Den er ynkelig. - Det er Hitler med hale.
Det er djævlen. Selv Nostradamus kunne ikke have forudset det her.
- Det er en levende skabning. - Ikke meget længere. Hit med den.
Jeg kan ikke!
Den ligger bare der og ligger. Det føles usportsligt.
Find på noget. Den er ved at vågne.
TIL FIDEL CASTRO HAVANA, CUBA
Jeg glemte at lave huller i æsken.
Hasta la Vista, din lille lømmel.
- Kom, arbejdet kalder. - Om to dage er vi ovenpå.
Forbandede amerikanere. De skal altid snyde os.
UNDERFRANKERET
Perfekt. Århundredets arkitektoniske fund.
Skal vi?
Det holdt hårdt, men det lykkedes.
Ernie, der er en ting, jeg gerne vil give dig.
Fars lykke-sejlgarn.
Jeg er glad for, du beholdt det.
Han ville have, vi skulle dele det, jeg ved ikke hvorfor,
men hvis han var her lige nu, ville han være stolt af dig.
Han ville være stolt af os begge.
Goddag, de damer. Hvor prægtigt. Velkommen.
Lars, du husker Ingrid og Hilde.
Mine damer, jeres hår forekommer mig så bibelsk.
Tak.
Nu må I have mig undskyldt, jeg skal se til mine crêpes.
Lad champagnen flyde. Jo mere de drikker, desto højere byder de.
- I har ikke sparet på noget. - Mange tak, mr Falko.
Det ville være umådelig trist,
hvis I havde arrangeret denne auktion, og ingen bød.
Det ville være en streg i regningen, men det er der næppe nogen fare for.
Det vrimler med usle europæere, der har travlt med at rage til sig.
Aflys auktionen,
så vil jeg skrive en check ud
på ti millioner.
Et vanvittig generøst tilbud, men jeg må afslå.
Men jeg sætter pris på Deres omtanke. Nyd festen.
Er du interesseret i ruller?
Ja, min far... min bror og jeg ejer en sejlgarnsfabrik.
Virkelig?
- Den vil jeg gerne se engang. - Virkelig?
April. Sikken overraskelse. Kom du bare forbi uden grund?
Behøver en kone en grund? Har du gæster?
- Mener du ikke ekskone? - Ikke endnu.
- Hakuna matata. - Denne crêpe er udsøgt.
- Rosinerne er prikken over i´et. - Ja, de er gode, ikke?
Rosiner?
Vær venlig at tage plads. Vi begynder auktionen nu.
Skal jeg gratulere jer eller ønske jer lykke til?
Goddag, April. Hvor er det rart at se dig igen.
- Jeg vidste ikke, du kendte ham. - Det er bare en talemåde.
Tak, fordi De ville deltage i denne betydningsfulde auktion af...
... den manglende LaRue. Først vil jeg gerne præsentere
ejeren af dette arkitektoniske vidunder. Mr Ernest Smuntz.
Tak, fordi I ville komme.
Da min far efterlod dette usædvanlige hus til min bror, Lars...
... og mig selv...
... anede vi ikke, hvilke overraskelser der ventede os,
eller hvad der ville ske.
Da Quincy Thorpe fra Historisk Selskab fortalte os om dets værdi...
... blev vi slået...
... helt ud.
Det var som at få et gok i nødden!
Renoveringen var udmattende,
men i sidste ende frugtbar. Huset var i en sørgelig forfatning
men intet et par søm...
... og lidt knofedt ikke kunne reparere.
Folk er vist ivrige efter at komme i gang.
Okay.
- Tak. - Tak, mr Smuntz.
Uanset hvad, så bare fortsæt.
Den sidste LaRue er bygget i 1876 og rummer fem soveværelser...
Så du den? Det tænkte jeg nok.
Den åd sejlgarnet. Sejlgarnet. Fars lykke-sejlgarn.
Den åd det. Hvorfor sagde du ikke, du så den?
Jeg så den ikke, men fandt den her.
- Jeg sagde jo, du skulle veje den. - Undskyld.
- Så du, hvor den løb hen? - Den kan ikke være nået langt.
Skal vi begynde på en million?
Vi ved alle, at det drejer sig om den manglende LaRue.
Skal vi sige $500.000?
$500.000 af herren fra Japan. Byder nogen 1 million?
- 1 million? - Her!
- Halvanden. - 1,5 millioner. Byder nogen 2?
Der.
Lad mig påminde Dem om, at samtlige tæpper og gobeliner
blev håndvævet i Honess-dalen i det nordlige Tyrkiet.
Nogen højere end 1,5 millioner? Byder nogen 2?
- Byder nogen 2? - 2 millioner!
2 millioner er budt.
Nogen højere?
Nogen højere end 2 millioner dollars?
Mine damer og herrer, bemærk husets udsøgte udsmykning.
Nogen højere end 2 millioner dollars?
3 millioner er budt af damen fra New York.
- Hvad laver du? - Ikke noget.
Få så den hånd op! Utroligt!
Vent lidt.
- Byder nogen 4 millioner? - Ja ja!
4 millioner er budt af herren fra Japan.
Jeg har den!
Sheiken byder 5 millioner. Tak for det.
Nogen højere end 5 millioner dollars?
Nogen højere? Det er den manglende LaRue.
5 millioner er budt.
- Nu har jeg dig. - Vent, jeg tager den ud.
5 millioner.
- Har du den? - Jeg er ikke sikker.
Forsigtig.
6 millioner!
Hilde, rullen ryger!
Den ryger!
Nogen højere end 6 millioner?
- Der er budt 6 millioner. - 7 millioner!
Tak for det.
7 millioner. Nogen højere end 7?
- Få hende væk fra væggene! - Videre!
Hører jeg 7,5?
8 millioner er budt. Første, anden...
8 millioner?! I skulle have taget imod checken.
Klap i, din...
- 10 millioner! - Byder nogen 11?
11 millioner er budt.
12, 13, 14, 15.
- 16 millioner af Ernie Smuntz. - Nej!
- 17 millioner! - Tak. Nogen højere end 17?
God idé.
Når jeg siger til, skruer du helt op, så skyller vi den ud.
Nu!
- 18 millioner. - 18 millioner af damen fra New York.
Så meget har du slet ikke.
- Byder nogen 19 millioner? - Ikke nu.
- 20 millioner! - Tak, mr Falko. Hører jeg 21?
21 millioner.
- Nogen højere end 21? - 22, og det er mit sidste bud.
22 millioner, første...
- 25 millioner. - 25 millioner dollars.
Tak for det. 25 millioner dollars.
Der er budt 25 millioner dollars. Hører jeg nogen højere?
25 millioner. Første...
Anden...
Og... og...
I må ikke gå!
Vandet var blot en demonstration af,
hvor robust en LaRue er.
Hvad siger I så?
Nu ved I, at huset bliver stående for tid og evighed!
- Fars lykke-sejlgarn. - Så fik vi gjort kål på musen.
Det gjorde vi vel.
Hvad var det?
Se.
Sejlgarn.
Det er ost.
Fabrikken blev omstillet til produktion af ostebaserede produkter.
Her udvikler vi en helt ny type laktosefri ost.
- Hvad er det? - Kvalitetskontrol.
Prop dig bare.
Ikke god? Otis, mere karry. Prøv den her.
Mozzarella og sild. Man kan smage silden, ikke?
Jeg har også ideer om kaviar-brieost og gele-provolone til børn.
Men med hensyn til markedsføring skal du være vores talsmand.
Jeg kender nogen, der brugte en mus som talsmand. Det gik strygende.
Jeg vil føre ostegarns-fabrikken ind i fremtiden allerede i dag.
"En verden uden sejlgarn er kaos." - R. Smuntz